Eller Deres kommende bedrift. Jeg burde ikke fortælle det her, -
- men jeg gik på Zefram Cochrane-gymnasiet.
Gjorde du virkelig?
Bare jeg havde et billede af det her.
Hvad?
I fremtiden bliver hele området et historisk monument.
De står lige der, hvor statuen af Dem kommer til at stå.
- Statue? - Ja.
Den er af marmor, cirka 20 meter høj.
De kigger mod himlen og strækker hånden ud mod fremtiden.
- Jeg skal lade vandet. - Vand?
Her er da ikke noget vand, der løber.
- Tisser man aldrig i fremtiden? - Nå, lade vandet. Jeg er med.
Den var ret morsom.
Undskyld.
Kaptajn.
Hr. kaptajn.
Rapporterne om min absorbering er stærkt overdrevne.
Jeg fandt noget, du har mistet.
- Jeg er en klingon. - Mr. Worf, aflæg rapport.
Borg’erne har halvdelen af skibet. Vi har ikke formået at genskabe kraft.
Vi har endnu et problem. Jeg har set en borgchip og ved, hvad de vil gøre.
De omdanner afbøjningsparabolen til et interpleksisk fyr.
Det er en sender. De vil kontakte borg’erne fra dette århundrede.
Dengang boede de i Delta-kvadranten.
De sender forstærkninger.
Angrib Jorden i fortiden for at absorbere fremtiden.
Vi må ødelægge parabolen!
Vi kan ikke komme til kontrollen eller en landingsfartøjerne.
Mr. Worf, kan De huske Deres kamptræning uden tyngdekraft?
Jeg kan huske, jeg kastede op.
- Hvad foreslår De? - Jeg synes, vi skal spadsere en tur.
Vent. Der er menneskeligt liv forude.
511 meter.
Cochrane?
Det er ham.
Jeg har omstillet impulselektroderne. Men borg’erne tilpasser sig hurtigt.
Så må vi få ethvert skud til at tælle.
Magnetisér.
- Pas godt på dig selv, Dix. - Det agter jeg at gøre.
- Hvordan går det, mr. Worf? - Ikke godt, sir.
De skal ikke se på stjernerne. Kig på skroget.
Kom så.
Sig mig. Bruger du et polymerisk neuro-relæ -
- til at give organiske nerveimpulser til min positroniske hovedprocessor?
Hvad så med signalnedbrydelsen, som ligger i den syntetorganiske ...
Taler du altid så meget?
Ikke altid ... men tit.
Hvorfor en så primitiv lingvistisk kommunikationsform?
Din androidehjerne er i stand til langt mere.
Jeg vil jo være mere menneskelig.
Vi var engang ligesom dem. Ufuldkomne, svage, organiske ...
Men vi inddrog det syntetiske.
Nu bruger vi begge dele til at opnå det fuldendte.
Du burde sætte dig det samme mål.
At tro man er perfekt er ofte et tegn på vrangforestillinger.
Små ord fra en lille skabning, der angriber det, han ikke forstår.
Du har ingen interesse i mig.
Dit mål er at få fat i de krypterede koder til Enterprise-computeren.
Det er et af vore mål. Et af mange.
Men for at nå det er jeg villig til at hjælpe dig med at nå dit.
Er det ved at gå op for dig? Se på dig selv.
Du står og klamrer dig til den nye hud, jeg har givet dig.
Hvorfor beskytte den?
Jeg imiterer blot menneskets adfærd.
Du bliver mere og mere menneskelig. Nu lærer du at lyve.
Jeg er ikke programmeret til at bearbejde disse følelser.
Så flå huden af, som var den et defekt kredsløb.
Værsgo, Data. Vi forhindrer dig ikke.
Gør det. Lad dig ikke friste af kødet.
Kender du til fysisk tilfredsstillelse?
Hvis du hentyder ...
... til seksualitet ...
... så er jeg fuldt ud funktionsdygtig.
Programmeret til adskillige teknikker.
Hvor længe er det siden, du har brugt dem?
Otte år, syv måneder, seksten dage, fire minutter, toogtyve ...
Alt for længe.
- Vi burde hente forstærkninger. - Der er ikke tid.
De bygger fyret lige over partikelkredsen.
Når alle transponderstavene er på plads, aktiveres fyret.
- Hvis vi giver våbnene fuld styrke ... - Nej, vi rammer bare parabolen.
Vi ødelægger halvdelen af skibet. Vi må finde på noget andet.
- Doktor? - Sir?
- Leder De stadig efter toilettet? - Jeg går ikke tilbage.
- Det gør ikke uden Dem! - Jeg vil ikke være nogen statue.
Hold jer væk!
Vi har ikke tid til det her.
Fortalte du ham om statuen?
Hvis det skal virke, skal de tre magnetlåse slås fra.
Adgang Nægtet
Manuel Kontrol
Magnetlåskontrol Aktiveret
Magnetisk lås frakoblet.
De har tilpasset sig.
Manuel Kontrol
Advarsel. Dekompression om 45 sekunder.
Magnetlåskontrol Aktiveret
Hawk!
Magnetlåskontrol Aktiveret
Magnetlåse Frakoblet
Vi må ændre planer.
Absorbér det her!
Nå, hvordan går det?
Jeg har forfærdelige tømmermænd enten af whisky eller strålepistolen.
Eller begge dele. Men jeg er klar til at skrive historie.
- Troikalder Riker. - Riker her.
- Klar til at åbne affyringslugen. - Værsgo.
Se der.
- Har I ingen måne i fremtiden? - Jo. Den ser bare anderledes ud.
Der bor 50 millioner mennesker.
Man kan se Tycho City, New Berlin.
Selv Lake Armstrong på en klar dag. Og doktor ...
Sig ikke, det er takket være mig. Jeg har hørt rigeligt om Zefram Cochrane.
Jeg ved ikke, hvem der skriver historiebøgerne, -
- men I har misforstået et og andet om mig.
I betragter mig som en eller anden helgen eller visionær person.
Jeg tror ikke, De er en helgen, men De havde en vision.
Og nu sidder vi i den.
Vil du vide, hvad min vision er? Dollartegn. Penge!
Jeg byggede ikke rumskibet for at føre mennesket ind i en ny æra.
Tror du, jeg vil til stjernerne? Jeg hader at flyve. Jeg tager toget!
Jeg byggede skibet for at trække mig tilbage på en tropeø ...
... fyldt med nøgne kvinder.
Dét er Zefram Cochrane. Det er hans vision.
Ham den anden, I ævler løs om. Den historiske person ...
Ham har jeg aldrig mødt. Og det kommer jeg aldrig til.
En stor mand har sagt: ”Vær ikke et stort menneske.”
”Bare vær et menneske, og lad så selv historien dømme.”
Sådan en gang retorisk bavl. Hvem har sagt det?
Det har De. Om ti år.
De har 58 minutter. Gå hellere i gang med den tjekliste.
De er i gang igen. Borg’erne har overmandet tre stillinger.
De har indtaget dæk 5 og 6. De har tilpasset sig alle vores skud.
Vi må prøve at omstille vore våben og gøre dem mere effektive.
I mellemtiden, så bed Deres mænd om at stå fast.
- Gå i nærkamp om nødvendigt. - Javel, sir.
Vent. Vore våben er ubrugelige.
Vi må aktivere selvdestruktionen og flygte i redningskapslerne.
- Borg’erne går ned med skibet. - Vi bliver og kæmper.
- Enterprise er færdig ... - Enterprise er ikke færdig!
Borg’erne får det ikke, så længe jeg har kommandoen.
- Jeg må protestere! - Deres protest er hermed noteret.
Med forlov, sir.
De lader Deres personlige erfaring med borg’erne påvirke dømmekraften!
De er bange.
De stikker halen mellem benene! Kujon!
Var De en hvilken som helst anden, havde jeg myrdet Dem på stedet!
Forsvind fra min kommandobro!
- Hvad gør vi nu? - Parerer ordrer. Omstil våbnene ...
Det er tåbeligt! Lad os dog komme væk og sprænge skibet i luften!
Når kaptajnen har besluttet sig, er det afgjort.
- Din skid! - Det passer dårligt nu!
Jeg ved ikke en fis om fremtiden, men alle mener, det her er selvmord.
- De tør bare ikke sige det. - De er vant til at parere ordrer.
- De plejer vel at være fornuftige. - Ingen forstår borg’erne som jeg!
Ingen. Det er der ingen, der kan.
Hvad mener du med det?
For seks år siden absorberede de mig i kollektivet.
Jeg fik deres kybernetiske anordninger implanteret.
Jeg blev forbundet til fælleshjernen. AI individualitet blev slettet.
Jeg var en af dem.
Så jeg har et enestående indblik i borg’erne -
- og ved, hvordan de bekæmpes dem. Og nu har jeg ærlig talt travlt.
Hvor er jeg dog dum.
Det er jo simpelt. Borg’erne gjorde dig fortræd, og du vil have hævn.
Vi forfalder ikke til hævn. Vores fornuft er mere veludviklet.
Pis med dig! Jeg så dit ansigtsudtryk, da du skød borg’erne.
Du nød det jo nærmest!
Hvor vover du?
Du er ikke den første, der får et sus af at slå ihjel.
Ud!
Slår du mig ihjel ligesom fændrik Lynch?
- Han kunne ikke reddes. - Du prøvede ikke. Var det klogt?
- Jeg har ikke tid! - Ih, undskyld!
Jeg ville ikke afbryde dit korstog! Kaptajn Ahab skal jagte sin hval.
- Hvad? - Man har vel bøger i fremtiden?
Det handler ikke om hævn. Det handler om at redde menneskeheden!
- Spræng skibet i luften, for pokker! - Nej!
Nej..!
Jeg vil ikke ofre Enterprise.
Vi er allerede gået på kompromis for mange gange. Været for svage.
De invaderer vores rum, og vi føjer os.
De absorberer hele verdener, og vi føjer os.
Ikke igen. Her sætter jeg grænsen!
Hertil og ikke længere!
Og jeg skal nok få dem til at bøde for det, de har gjort!
Du smadrede dine små rumskibe.
Vi ses, Ahab.
”Og mod den hvide hval rettede han -
- summen af hele sin races vrede og had.”
”Hvis hans bryst var en kanon, havde han skudt hvalen med sit hjerte.”
Hvad?
Moby Dick.
Jeg har faktisk aldrig læst den.
I årevis jagtede Ahab den hvide hval, der forkrøblede ham.
Det var et hævntogt.
Men ...
Til sidst tilintetgjorde den ham og hans skib.
Han forstod vist ikke, hvornår spillet var tabt.
Gør klar til at evakuere Enterprise.
- ATR-indstilling? - Aktiv.
Hovedcomputer? Påbegynd fortænding.
Selvdestruktion, adgangskode: Picard 47AT.
Officer Beverly Crusher. Bekræfter selvdestruktion:
Crusher 22BC.
Løjtnant Worf.
Bekræft selvdestruktion, adgangskode: Worf 37GE.
Kommandokodergodkendt. Afventer sidste kode til selvdestruktion.
Det er kaptajn Jean-Luc Picard. Destruktionssekvens A1.
15 minutter, lydløs nedtælling.
Påbegynd.
Selvdestruerer om 15 minutter. Dette er sidste advarsel.
Det var Enterprise E.
- Vi kendte hende dårligt nok. - Mon de bygger et nyt?
Der er mange bogstaver tilbage i alfabetet.
Mr. Worf.
- Jeg fortryder lidt af det, jeg sagde. - Noget?
Rent faktisk, så er De den tapreste mand, jeg nogensinde har mødt.
Tak, sir.
Vi ses på Gravett Island.
Kaptajn.
Vi er klar til affyring.
- Held og lykke. - Klar til at skrive historie?
- Jeg har vist glemt noget. - Hvad?
Aner det ikke. Det er nok ikke noget.
Påbegynd nedtælling.
Åh gud! Jeg har det! Hvor er den? Vi kan ikke lette uden.
- Vi må afbryde nedtællingen! - Nej, vent! Jeg har den!
11 ... 10 ...
... 9 ... 8 ...
Så trykker vi den af!
Gider du lige skrue lidt ned?
Der er alarm ved den anden indblæsningsventil.
Glem det. Det betyder ikke noget. Gør klar til første nedslukning -
- og adskillelse.
3 ... 2 ... 1 ...
Nu!
Godt, lad os aktivere warpkernen.
Hold da kæft!
Bare vent.
Hvis du ser Riker eller nogen af de andre, så giv dem det.
Det er ordrer til at finde et roligt sted i Nordamerika -
- og lade historien gå sin gang.
- Held og lykke. - I lige måde.
Du tager ikke af sted, vel?
Da jeg var fange på borg-skibet, -
- satte min besætning livet på spil for at redde mig. Der er ...
... stadig et medlem om bord. Jeg skylder ham at gøre det samme.
Gå ud og find din ven.
Hvad er der galt, Locutus? Virker det ikke bekendt?
Organiske sind er så skrøbelige.
Hvor kunne du glemme mig allerede? Vi to stod hinanden meget nær.
Du kan stadig høre vor sang.
Ja, jeg ...
Jeg kan godt huske dig. Du var der hele tiden.
Men det skib ... og alle borg’er om bord blev udslettet.
Du tænker i tredimensionelle baner.
Hvor er du dog blevet lille. Data forstår mig.
Gør du ikke, Data?
- Hvad har du gjort ved ham? - Givet ham kød og blod.
Slip ham fri. Det er ikke ham, du er ude efter.
Tilbyder du dig selv til os?
Tilbyder mig selv?
Nå ja. Nu kan jeg huske det.
Det var ikke nok, at I absorberede mig.
Jeg skulle overgive mig frivilligt til borg’erne ... Til dig.
Jeg har absorberet millioner..! Du er ikke anderledes!
Du lyver. Du ville have mere end endnu en borg-drone.
Et menneske med sin egen forstand, som kunne bygge bro -
- mellem mennesket og borg’erne. Et modstykke. Men jeg holdt stand.
Du har ikke begreb skabt om, hvilket liv du gav afkald på.
Det er ikke for sent.
Locutus kan stadig stå ved din side. Ligesom du ønsker det.
En ligemand.
Slip Data fri, så indtager jeg min plads ved din side -
- uden at gøre modstand.
Hvilket ædelt væsen.
En evne, vi til tider mangler.
Vi føjer dine særpræg til vore egne.
Velkommen hjem ... Locutus.
Data, du er fri.
Data, gå.
Nej.
- Jeg ønsker ikke at gå. - Jeg har fundet en ligemand.
Data, slå selvdestruktionen fra.
Data, du skal ikke gøre det!
Data, hør på mig.
Selvdestruktion deaktiveret.
Indtast så den krypterede kode til hovedcomputeren.
Han bliver en fortræffelig drone.
Plasma-indsprøjtningen er klar. Det hele ser godt ud.
- Vi er vist klar. - De burde være derude nu.
Vi skal bryde warpmuren inden fem minutter, hvis de skal opdage os.
Så er det nu!
Af sted!
Warpfeltet ser stabilt ud.
Skroget holder.
Fart: 20.000 kilometer i sekundet.
Du milde skaber!
Bare rolig. De vil nok bare ønske os god tur.
Jeg aktiverer det udenbords sporingssystem.
30 sekunder til warpindgang.
- Tæller ned til lyshastighed. - Vi nærmer os hastigheden.
- Kvantetorpedoer låst fast på målet. - Tilintetgør dem.
Se din fremtids undergang.
- Data! - AI modstand er forgæves.
Det burde være nok. Sæt farten ned og få os ud af warp-hastighed.
- Er det Jorden? - Ja.
- Hvor er den lille. - Den bliver snart en hel del større.
- Hr. kaptajn. - Data.
Er du uskadt?
Jeg ser formentlig værre ud, end jeg ...
... føler mig.
Besynderligt.
Jeg er lidt ked af, at hun er død.
Hun var uden sidestykke.
Hun førte mig tættere på at blive menneskelig, end jeg troede muligt.
Og for en tid ...
... var jeg fristet af hendes tilbud.
Hvor længe?
0,68 sekunder, sir.
For en androide er det næsten en evighed.
Kaptajnens logbog. Den 5. april år 2063.
Phoenix’ flyvning var en succes ... igen.
De fremmed sporede warpflyvningen og er på vej til et historisk møde.
Tak skæbne! De er virkelig fra en anden verden.
Og de vil møde ham, der gennembrød warpmuren.
Lev længe og fremgangsrigt.
Tak.
Det er vist på tide at fortrække lige så stille.
Riker kalder Enterprise. Vær klar til at beame os op.
Er du nødt til at tage af sted?
Jeg misunder dig den verden, du rejser frem til.
Jeg misunder dig ...
... at tage de første skridt mod nye horisonter.
Jeg kommer til at savne dig, Lily.
Picard kalder Enterprise. Aktivér.
Månens tyngdefelt bremsede warpsignalet. Vulcan’erne så os ikke.
Jeg har indstillet warpfeltet, så det svarer til borg’ernes.
- Genskab slipstrømmen. - Alle dæk melder klar.
- Klar ved roret. - Sæt kurs mod det 24. århundrede.
- Fremtiden venter os vist. - Kursen er tastet ind, sir.
Sæt i værk.